Tidligere på...
Dette er familien vår.
Når vi har forsynt skipet med drivkraft, vekker vi dem.
Vi skal erobre jorden og gjøre dere alle til slaver.
Vi vil livnære oss på deres utsøkte kjøtt i en praktfull Skrekkinnhøsting.
Hold deg nær kona di.
Ha et våpen i nærheten og beskytt henne.
Fra hvem? Datteren din?
Jeg leter etter henne.
Jeg sier ifra når Stahma er trygg.
Så det er mytteri.
Ja.
Du skal hjelpe meg å jakte.
Hva er det?
En kontrollpinne.
Den holder dere formtakere i ro.
Hun drepte Tommy!
En maskin drepte Tommy!
Du skremmer meg.
La være.
Pistol!
Nolan hadde vrangforestillinger. Han har arkteknologi i hjernen.
Lar du dem ta meg til Sør-Amerika?
Jeg vil ikke.
Du må.
Om noen overlever noe som dette,
er det deg.
Berlin?
Berlin!
Det er fælt der ute.
Mange lik og blod, men jeg så ikke Nolan.
Vet du hva som skjedde med ham?
Noen tok ham.
Han lever, jeg kan føle ham.
Du kan føle ham?
I hodet mitt.
Ok, vent litt.
Når jeg sier "gå",
vrir du deg ut så fort du kan, forstått?
Gjør det.
Gå!
Hva gjør du i Steinørkenen?
Jeg var på vei til Defiance.
Jeg hørte at Nolan skjøt visekansleren, og
jeg tenkte Amanda trengte hjelpen min.
Er det sant? Skjøt han henne?
Han var ikke ved sine fulle fem.
Å, det ligger i familien.
Var tre døde kommandosoldater der ute.
Var det et angrep?
Jeg er ikke sikker.
Konvoien var bare på veien i noen timer,
på vei mot Brasil.
Alt var stille, og så...
Hvorfor stopper vi for chup?
Et stort tre i veien, sir.
- Kan vi kjøre rundt? - Nei.
Rydd veien.
- Du ser ham fremdeles, gjør du ikke? - Ja.
Men ikke mye lenger.
Det var da det begynte.
- Ned. - Hva er det?
Jeg vet ikke.
Nolan?
Nolan!
Og plutselig var han borte.
Vi vil finne ham.
Takk for at du ikke gikk din vei.
At jeg ikke dro igjen?
Ja, det er det jeg mener.
Vær så god.
Han vil komme.
Det har gått mange timer.
Kommer når det er trygt.
Det er tydeligvis ikke trygt.
Det er mulig T'evgin har bestemt
at han verdsetter kjødet til sitt eget kjød over ditt.
Han ville ikke bedratt meg. Ikke for henne.
Kanskje Kindzi har drept ham.
Får spørre når hun kommer,
jeg antar det er snart.
Du prøver å opprøre meg.
Ja, jeg kjeder meg.
Jeg må fordrive tiden på en måte.
Jeg elsker ikke T'evgin.
Jeg husker ikke å ha spurt.
Men du ville.
Derfor oppfører du deg så forferdelig.
Jeg later ikke som.
Trollmannen tok imot meg,
beskyttet meg da jeg var alene
og redd.
Han er ordentlig,
hederlig.
Når fant du det attraktivt?
T'evgin fortjener min respekt.
Min hengivenhet.
Men hjertet mitt?
Det er reservert for deg.
Alltid.
Det er din tur, kjære.
Hva har du gjort mot meg?
Du er sterkere enn noen annen omec.
Sterkere enn meg,
sterk nok til å bryte disse lenkene.
Å tappe blodet ditt holder den kraftfulle kroppen din okkupert.
Det holder deg svak.
Du burde bare drepe meg.
Drepe deg?
Nei.
Jeg er glad i deg, far.
Løsepenger.
Det eneste motivet som gir mening.
Hvorfor tror du det?
Nolan drepte visekansleren, ikke sant?
Kommandosoldater angriper konvoien, kidnapper morderen,
og selger ham til Votanis-kollektivet.
Det er en dum plan.
Ok, liker du ikke teorien min, gi meg en annen.
- Vent. - Hva?
Jeg har sett disse sårene før.
Ser ut som et bitemerke.
Vi hadde dyreangrep i Defiance som så ut som disse.
Jeg har aldri hørt at kommandosoldater bruker dyr.
Disse likene ble plantet.
Av hvem?
Omecene.
Hvorfor ville de gjort det?
Jeg vet ikke.
Hvordan har han det?
Dopet ned.
Han vil være ok når medisinen slutter å virke.
Hva med maskinen i hodet hans?
Mener du arkteknologien?
Det forurenser, vil ha det ut.
Å fjerne det kan drepe ham.
Adlyder du ikke ordren min?
Det er egentlig ikke et alternativ nå, er det?
Hvorfor angrep du konvoien?
Jeg mener, hvorfor bringe ham hit?
Jeg har valgt dette mennesket som min trollmann,
mitt kjæledyr.
- Hvorfor ham? - Se på ham.
Adelig kroppsholdning, så stolt.
Jeg synes han er ganske vakker, gjør ikke du?
Ikke helt mitt kjønn.
Han var snill mot meg da menneske-ordføreren skjøt meg.
Ga meg jakken for varme.
Jeg kunne ikke la Votanis-kollektivet ta ham og drepe ham.
Men det er greit om jeg dreper ham på operasjonsbordet?
Han er ikke verdt noe ødelagt.
Kan jeg snakke fritt?
Hva?
Jeg tror du er ødelagt.
Jeg vet ikke om det er et resultat av traume,
eller om du ble født sosiopat.
Du har noen skruer løse i hodet.
Og du vet jeg har en høyere toleranse
for ondskap enn de fleste, men...
det du gjorde mot faren din...
det er sykt.
Du gjør meg kvalm, og det er sannheten.
Kom deg ut.
Du trenger meg til operasjonen.
Jeg skal gjøre det selv.
Dra tilbake til Defiance og fortsett med innsamlingen din.
- Du vet ikke hva du gjør. - Nå.
Ja, sjef.
Hva enn du sier.
Ha det, Nolan.
Noe har skjedd.
Det kan du si.
Nei.
Nei, jeg kan ikke føle Nolan mer.
Han er borte.
Hei.
Kindzi?
Her, drikk.
Hvor er Irisa?
I Defiance.
Hun forteller alle at du ble drept i et kommandosoldat-angrep...
Den natten du var innelåst, kom Irisa til faren min i tårer.
Hun tryglet oss om å hjelpe henne redde deg.
Vi kom opp med en plan.
Så angrepet var...
En nødvendig illusjon.
Ble noen drept?
Ikke klandre datteren din for det,
klandre meg.
Å, nei.
Votanis-kollektivet drepte vårt folk.
Jeg beklager ikke å ha drept dem.
Det er ok, det er greit nok.
Jeg har gjort verre selv.
Så, er det noen plan?
Du og jeg vil reise til Rancor Flats.
Og Irisa?
Irisa vil møte oss
når hun er sikker Votanis-kollektivet tror på historien hennes.
Ok,
så kommandosoldatene får skylden for angrepet på konvoien.
Defiance er trygt.
En overkommelig plan.
Hva gjorde du mot meg?
Jeg fjernet metallet fra hodet ditt.
Nei.
Nei, doktoren prøvde det. Hun sa det ikke var mulig.
Jeg er omecisk. Ingenting er umulig.
Hva med Irisa?
Var hun ok da du fjernet arkteknologien?
Ja, det er du også.
Du tok en risiko for oss.
Takk.
Kan jeg spørre hvorfor?
Vi hater Votanis-kollektivet like mye som deg.
Nå, slapp av.
Ingenting å bekymre seg for.
Du er trygg,
du er frisk.
Og du er fri.
Inntil videre.
Du har kjempet for alle andre så lenge,
tatt vare på alle bortsett fra deg selv.
Nå, la noen andre ta vare på deg.
Jeg likte hvordan du skjøt den castitanske politikeren.
Det minnet meg om faren min.
Hvordan han pleide være.
Farlig,
sterk,
brutal.
Så det er sagt, jeg er ikke stolt av
å ha skutt visekansleren.
Var ikke meg selv.
Å?
Arkteknologien i hodet mitt ga meg vrangforestillinger.
Hva slags vrangforestillinger?
Jeg så meg selv.
Utenfor meg selv.
Jeg var en soldat.
Alt jeg kjente til var drap.
Skyggen av deg selv.
På omecisk kaller vi det: "t'ovik nilusii."
Betyr: "ekkoet av krigeren vår."
Dette skjer så ofte at dere har navn på det?
Det er en følelse, et instinkt.
Når alt i hodet ditt sier nei,
men din t'ovik nilusii sier ja.
Var det din krigers ekko
som ba deg drepe alle votanene under angrepet?
- Du dømmer meg. - Nei.
Jeg er bare bekymret for Irisa.
Hun må ha vært opprørt da du begynte å felle lik.
Ja, til å begynne med.
Og så forstod hun at det var nødvendig.
Ja, vel,
den jenta er i hvert fall praktisk.
Hei.
Jeg vil snakke med henne.
Har du en anroper her?
Dronene forstyrrer signalet til anropere.
Du kan snakke med henne senere.
Når vi ankommer Rancor Flats.
Du sa det.
Irisa setter sin kjærlighet til deg over alt annet.
Hun er en god datter. Du bør være stolt av henne.
Jeg er det.
Jeg er skrubbsulten.
Jeg kan lage pannekaker.
Nei, jeg tar det. Det gjør jeg.
Vil du ikke ha?
Nei.
Jeg lager herlige ostesmørbrød.
Trikset er å ta smør på begge sider av brødet...
Du har skuffet meg.
Jeg kommer snart tilbake.
Jeg vil ha to på taket,
to ved ytterdøren og to med konen min hele tiden.
Beskytt henne med livet deres om det er nødvendig.
Har jeg sagt noe morsomt?
Hør her, vizu.
Pengene er gode nok til at jeg står utenfor
med en stor pistol og skremmer folk bort, men
om shtak blir alvorlig,
dør jeg ikke for et hus fullt av forrædere.
Vi vet hvem som drepte Raiga og resten av teamet.
Ingen bevis, men det var deg.
Sjef.
Hva sier du?
Skal vi dra?
Om og når tiden kommer,
vet jeg at dere vil gjøre det rette.
Gjør dere ikke det,
vil denne samtalen fortsette og konkluderes.
Ta stasjonene deres.
Ikke forlat oss med dem.
Doktor Yewll svarer ikke på anroperen. Jeg må gå og finne henne.
- Men T'evgin... - Så vidt vi vet
er T'evgin på datterens side.
Og han er nesten umulig å drepe, husker du?
Om noen kan drepe en moden omec,
er det Yewll.
Disse mennene vil forråde oss når de får sjansen.
Var det beste jeg fikk til.
Vi er ikke akkurat populære for tiden.
Gi meg en pistol.
Ikke vær latterlig.
Jeg kjemper for deg, favi.
Dør mens jeg forsvare deg om du trenger det.
Sikringen er på siden.
Jeg er snart tilbake.
Pass på henne.
Hvor er vi?
Gamle St. Louis?
Et skjult sted.
Hvor er Irisa?
På ordentlig denne gangen.
I konvoien, klemt under noe metall.
Er hun ikke død, er hun det snart.
- Opprører den informasjonen deg? - Ja.
Bra, for du har opprørt meg.
Hvorfor? Fordi jeg ikke liker å bli løyet til?
Fordi jeg ikke vil være lunsj?
Jeg ville tatt meg av deg.
Under Skrekkinnhøstingen
hadde du blitt beskyttet og favorisert.
Du ville hatt høyest rangering blant slavene.
Aldri gått sulten,
aldri manglet noe.
Det er en flott historie.
Men det hadde ikke endt godt.
Du hadde levd ut levetiden din og hatt en ærefull død.
Men nå?
Nå er du bare mat.
Hva er det? Har vi besøk ovenpå?
Om omecene tok Nolan, drepte de mange i forsøket.
Hallo, Nolans datter.
Lensmann.
Vi vet du angrep konvoien
og skyldte på kommandosoldatene.
- Er dere her for å arrestere meg? - Jeg vil ha Nolan.
Jeg antar han er med faren min.
- Hvor? - I Steinørkenen et sted,
på rømmen fra en votansk dom.
Sier du at T'evgin angrep konvoien?
Votanis-kollektivet slaktet vårt folk.
Da Nolan drepte visekansleren, gledet det faren min.
Han gjorde det til sin oppgave å redde Nolan fra vår felles fiende.
Faren min har en svakhet for mindreverdige raser,
men jeg synes fremdeles at dere er dyr.
Om dere ikke tror på det jeg sier, se dere rundt.
Det skal vi.
Jeg har lett på taket og de nærliggende bygningene.
- Fant du noe i gruvene? - Nei.
Tunnelene fortsetter i en evighet. Vil ta dagevis å gå gjennom alle.
Vi har ikke tid.
- Har du en anroper? - Nei.
Min virker ikke.
Vi må advare Amanda om at VKs konvoi ble angrepet.
Jeg drar ikke.
Har du tenkt på at Kindzi kanskje forteller sannheten?
Stoler ikke på henne.
Ikke jeg heller.
Men det betyr nødvendigvis ikke at hun lyver.
Lensmann.
Hjelp meg.
Hva slags frikshow bygger dere her nede?
Datteren min har gjort det.
Hva er sluttspillet hennes?
Krig.
Det var det jeg lovet henne.
Da Votanis-kollektivet ødela flåten vår,
var Kindzi og jeg fortapt.
Vi visste formtakerne hadde funnet en passende planet å kolonisere,
vi visste bare ikke hvor den var.
Vi drev uten mål og mening gjennom rommet,
lette etter et signal som kunne lede oss til votanenes arker,
eller deres destinasjon.
Jorden.
Vi visste ikke at det var navnet, men ja.
Gjennom den lange reisen
holdt hatet meg i live,
fokusert.
Kindzi lærte hat fra å se på meg.
Jeg lærte datteren min det.
Fantasier om hevn,
fortalt som godnatthistorie,
kveld etter kveld.
År etter år.
Det holdt henne gående, sant? Holdt henne i live?
Men til hvilken pris?
Det er alltid et bytte, sant?
Frykter jeg har vært en dårlig far.
Du er ikke alene.
Ta med disse til stasjonen din.
Du er veldig talentfull.
Takk.
Vever du?
Jeg har aldri prøvd skikkelig.
Sitt med meg.
Bare øv på å lage løkker med tråden for nå.
Som dette.
Jeg kan lage kyse til Luke.
Du er ambisiøs.
Hvordan går det med den lille?
Han krabber nå.
Begynner å snakke.
Og Alak?
Flink med babyen.
Han sliter fremdeles med bleier.
Han fester ikke nålene stramt nok.
Jeg har vist det mange ganger, men
han lærer fremdeles ikke.
Kanskje han liker å bli lært det.
Hva er det, Andina?
Si hva du tenker på.
Jeg elsker å tilbringe denne tiden sammen.
Å føle meg så nærme deg og familien din, men
jeg er ikke dum.
Vet det ikke varer.
Hva kan ikke vare?
Du er shanje.
Jeg er en tjenestepike.
Krisen vil være over snart,
og alt vil gå tilbake til det vanlige.
Det er bare naturlig.
Det er mulig å heve éns posisjon gjennom ekteskap.
Det er et av de mest tiltalende sidene i vår felles kultur.
Hold hånden din som dette.
Takk.
Da Christie døde,
led stakkars, lille Luke et utenkelig tap.
Du grep inn.
Tok deg av ham.
- Jeg har gjort mitt beste. - Jeg vet det.
Sønnen min har også behov.
Hva sier du?
Bare løst snakk med en god venn.
Lov at det aldri vil endre seg.
Jeg tror med tid,
mens jeg hvisker ham i øret,
kan jeg overtale Alak til å tilgi deg.
Og babyen?
Kan bringe ham hit i hemmelighet.
Det ville vært veldig snilt.
Og kanskje
en dag,
når jeg er giftet inn i shanje,
kan vi drikke te som likeverdige.
Du har teken på dette.
Jeg er imponert.
Har Conrad Von Bach kvittet seg med deg?
Kom for å hjelpe.
Jeg trenger ikke hjelp.
Spesielt ikke fra deg.
Jeg tror du trenger det.
Nolan kom seg aldri til Brasil.
Hvor er Irisa nå?
Hun ble værende, håpte at Kindzi vil lede henne til Nolan.
Hva gjør du?
Jeg kan ikke hjelpe deg om du ikke sier hva du gjør.
Beskytter byen.
Ved å gå gjennom vasketøyet?
Om Kindzis falske kommandosoldat-angrep ikke lurte deg og Irisa,
hvorfor tror du det vil lure VK?
Ok, godt poeng.
De vil telle lik, og merke at Nolan og Irisa mangler.
Og klandre Defiance.
Menneskelig ordfører, sympatisk mot slakteren fra Yosemite.
Det vil gi VKs tøffinger gode grunner til å angripe.
Det er selvfølgelig med mindre
Nolan og Irisa dør tragisk i angrepet.
Jeg lette etter deg overalt.
Jeg har ikke vært overalt.
Jeg må finne best metode å drepe omecer på.
Datteren kan stoppes med en kule,
men jeg har hørt T'evgin er...
Er det blod?
Pasienten min døde.
Døde av hva?
En ny type blødningsfeber.
- For castitanere... - Alle kan smittes.
Tro meg, dette er en fæl bakterie.
Du dør mens du blør fra øynene.
Ørene.
Overalt.
Sprer det seg,
er ikke omecen problemet ditt.
Hva er det?
En vaksine.
Har ikke nok til alle,
så vi må holde dette hemmelig.
Vi kan ikke skape panikk.
Den andre armen.
Legg ned pistolen din, vennen.
Stahma vil trenge en dose.
Og Alak.
Og Luke.
Sørg for at det...
Jeg kommer meg til dem til slutt.
Det vil omecen sørge for.
Jeg hadde aldri klart å dra disse likene
ut hit selv.
Jeg vil hjelpe.
Hvor lenge blir du?
Så lenge du trenger meg.
Conrad forstår det.
Jeg har savnet deg.
Samme her.
Nå begynner vi endelig å komme en vei.
Ok.
La oss få denne luringen...
Kindzi!
Slutt! Med en gang!
Slutt!
Greit.
Tid for mat.
Kom deg bort fra ham!
Lar du dem dra,
vil de returnere med våpen og drepe meg.
Og kanskje deg også.
Jeg sparte deg fordi jeg er glad i deg.
Bli med meg.
Grip øksen.
Beskytt datteren din.
Blodet ditt.
Drep begge to.
Og så gjennomfører vi Skrekkinnhøsting.
- Dette er ikke deres kamp. Gå. - Nei.
Hun klarer ikke å skade meg.
Jeg vet ikke, far.
Du har mistet mye blod.
Skal du slåss med meg,
gjør det med ære.
Ikke i din andre kropp.
- Vi må hjelpe ham. - Nei, Nolan,
vi har ikke våpen.
Vi trenger forsterkninger.
Du undervurderer meg, datter.
Du har knust hjertet mitt.
Vær så snill.
Far, tilgi meg.
Jeg gjør som du sier.
Du vil returnere til søvnbelgen.
- Ja. - Du vil forbli der.
Selvfølgelig.
Og du vil aldri
bryte ordrene mine igjen.
Aldri.
Sverg.
På livet til våre brødre og søstre.
Det gjør jeg. Jeg lover.
Du er tilgitt.
Du er så gammel og dum.
Du ga meg ikke noe annet valg.
Vi må hente hjelp.
La oss gå.
JORDENS ÅRSTALL 1978
SYSTEMET GLIESE 783
19,6 LYSÅR FRA JORDEN
Skanner radiofrekvenser...
Det er ikke noe der ute.
Vi er alene.
Fiendene våre venter.
Aldri glem det.
Oppdraget vårt er nytteløst.
Vi vil aldri finne den nye verdenen votanene flyktet til.
Vær tålmodig.
Rockende...
Rødstrupe?
Det er ikke som noe votansk språk jeg noensinne har hørt.
Hva er kilden til signalet?
Vårt nye hjem!
Plikter fører hånden min.
Din styrke vil bli min.
Og jeg sverger denne planeten vil betale
for å ha kommet mellom oss.
Brødre og søstre.
Vi har kommet hjem.
Jeg snakker til dere med språket fra denne verdenen.
Det er på tide å våkne og ta verdenen vi ble lovet for lenge siden.
Vi må feire vår hellige rett over alle andre.
For det er deres kjøtt som holder vårt i live.
Det er tid for Skrekkinnhøsting.
Vår tid til å reise oss og erobre.